Title: 127 Hours Year: 2010 Duration: 01:33:42 Subtitles Source: DVD
‫הכתוביות הובאו, נערכו וסונכרנו ע"י UniHebSubs ‫גרסת Unicode
‫סרטו של דני בויל
‫היי, זה ארון. ‫תשאירו הודעה.
‫היי, ארון. ‫זאת סוניה, שוב.
‫אני יודעת שכנראה לא תהיה בסופ"ש,
‫אבל אנחנו צריכים לחשוב מה ננגן,
‫כי חייבים להחליט ‫וחייבים להתאמן.
‫מכל מקום, זה יהיה כיף, ‫אני מבטיחה,
‫ובבקשה תצלצל לאמא.
‫כי אתה יודע שהיא דואגת.
‫אוקיי, נתראה, א'. ביי.
‫- תחנת השרות הבאה ‫160 ק"מ -
‫- תחילת מסלול קניון הפרסה -
‫היי! ‫יום ששי בערב.
‫25 באפריל, 2003.
‫אני נכנס לארץ הקניונים.
‫רק אני, המוסיקה,
‫והלילה.
‫מת על זה!
‫- על פי ספרו של ארון רולסטון ‫"בין הפטיש לסדן" -
‫- שבת -
‫"מצלם"
‫במדריך לקניון בלו ג'ון כתוב,
‫4.5 שעות לירידה התלולה.
‫אני מתכוון לעשות את זה ‫ב-45 דקות פחות.
‫אני לא יודעת. ‫לדעתי נמשיך לכיוון הזה.
‫אבל כבר הלכנו מפה ‫והיינו חייבות לחזור, אז...
‫גם אתן עושות את בלו ג'ון?
‫לא, האמת שאנחנו בדרך ל'דום'.
‫אבל לדעתי הלכנו לאיבוד. ‫-היא הלכה לאיבוד.
‫חכו.
‫אוי, אלוהים. ‫-אלוהים.
‫בואו נסתכל במפה.
‫אתן פה.
‫באמת?
‫כן, כן, ידעתי, ידעתי.
‫וה"דום", שם.
‫אני יכול לקחת אתכן לשם.
‫מצטער, אני נראה כמו ‫רוצח הילדים מ"יום ששי ה-13".
‫אני פסיכופט רק באמצע השבוע.
‫והיום שבת, אז...
‫את זה אני לא יכול להוריד. ‫זה הפרצוף שלי.
‫נחמד.
‫ארון. ‫-כריסטי.
‫תרשה לי להכיר לך את חברתי מייגן.
‫נעים מאד. ‫-לכבוד לי.
‫אז מה אתן אומרות? ‫אתן אבודות. אני מורה-דרך.
‫אני טוב.
‫למה לא? ‫-בהחלט.
‫בסדר. מכאן.
‫אז נסעת באופניים מ"הפרסה"?
‫כמה זה? 32 ק"מ?
‫27 במד-מרחק.
‫חשבתי שזה 27.2.
‫לא, 27.3.
‫אז אתה אחד מאלה! ‫-אני לא אחד מאלה.
‫אתה מבלה פה הרבה?
‫הבית השני שלי.
‫אתן רואות? יש שם מזלג.
‫אוקיי, פיספסתי אותו לגמרי. ‫אני שמחה שנתקלנו בך.
‫ומה הסיכוי במקום כזה?
‫בדיוק. ‫אתן נוסעות למקום היחיד באמריקה,
‫שממש בטוח שלא תיתקלו בו בשום סוטה.
‫ומה קורה?
‫טוב,
‫אז לפי הספר, ‫הדרך היא מכאן.
‫אבל אני מכיר דרך יותר טובה. ‫הדרך המגניבה.
‫אני מבטיח לכן שיהיה לכן הכי כיף ‫שהיה לכן אי פעם בבגדים.
‫למרות שזה עוד יותר כיף בלי בגדים.
‫זה טיפוס די רציני. ‫-אנחנו מטפסות!
‫וקצת הידחקות. ‫-אנחנו נדחקות.
‫אז אתה מחזיר אותנו ‫את כל הדרך עד לכאן,
‫ואז אתה מספר לנו ‫שאתה בכלל לא מורה-דרך.
‫לא. אני מהנדס. ‫אבל זה מה שאני באמת רוצה לעשות.
‫נפלא.
‫אני תמיד רציתי להיות דוגמנית-על, ‫אבל...
‫לא נראה לי שזה יקרה.
‫אלוהים, ואם הם יזוזו הדברים האלה?
‫הם מיליוני שנה פה. ‫הם לא יזוזו.
‫בטח שכן. ‫-מה?
‫הכול זז כל הזמן.
‫בואו נקווה שזה לא יקרה היום.
‫נהדר.
‫טוב, אז עכשיו אתן רק צריכות לזכור,
‫שהכול יהיה בסדר.
‫אוי, אלוהים! אוי, אלוהים!
‫ארון?
‫אתה בסדר? ארון? ‫ארון!
‫"הביתה ברכבת...
‫"למה שמתם את הקוף שלי על הרכבת
‫"רק הגעתם והקוף הישן שלי התעורר."
‫תשמעי אותו. הוא בסדר.
‫הוא פסיכי לגמרי.
‫אתה פסיכי לגמרי.
‫בואו! אתן חייבות לרדת הנה.
‫תסמכו עלי.
‫לסמוך עליך? ‫אני אהרוג אותך, ארון רולסטון.
‫די, בחייך. את מתה על זה.
‫יופי של צניחה.
‫מייגן, את מפסידה!
‫זה מדהים.
‫את בסדר?
‫כל הכבוד.
‫אני לא מאמינה שעשיתי את זה.
‫עוד פעם. חייבים לעשות את זה עוד פעם. ‫-עוד פעם?
‫מצלמה! קדימה.
‫אז קניון בלו ג'ון,
‫נקרא על שם בחור בשם בלו ג'ון,
‫שהיה הטבח של בוץ' קסידי.
‫מ"בוץ' קסידי וסנדנס קיד"?
‫והם היו מתחבאים בקניונים האלה, ‫כנראה.
‫וגם מבריחים הנה ‫סוסי-פרא,
‫ובקצה הקניון הם היו לוכדים אותם.
‫ככה הם היו תופסים את הסוסים.
‫אתן רוצות עוד תמונה לפני שאני הולך?
‫מוכנות?
...3 ,2 ,1
‫בלו ג'ון.
‫אנחנו עוד נתראה אי פעם?
‫תלוי. אתה אוהב מסיבות?
‫אם אני אוהב מסיבות? כן, לפעמים.
‫האמת שמחר בערב אנחנו עושות מסיבה, ‫אם אתה רוצה לבוא.
‫תקפוץ. תשתה בירה. תנקה את הראש.
‫אוקיי. איפה זה?
‫בערך 35 ק"מ מפה. ליד "גרין ריוור".
‫אתה מכיר את האכסניה הישנה? ‫ממש מאחוריה.
‫יהיה סקובי דו מתנפח ענקי.
‫אין מצב שתפספס את זה.
‫סבבה. היה כיף להכיר אתכן.
‫להתראות! ‫-ביי.
‫סקובי דו!
‫כן! בכיף!
‫נראה לך שהוא יבוא?
‫לא נראה לי שחדרנו לו ללו"ז.
‫הוא מוצא חן בעינייך!
‫זה מטורף!
‫שיזוז כבר הסלע המזדיין הזה!
‫בבקשה.
‫תחסוך, לעזאזל. אלוהים.
‫כריסטי!
‫מייגן!
‫כריסטי!
‫זה ארון!
‫מייגן!
‫תחשוב.
‫פשוט תחשוב.
‫כן.
‫פאק.
‫שיט.
‫שיט!
‫בנזונה.
‫בבקשה.
‫מקסים.
‫- יום ראשון -
‫תראה איזה גודל הדבר הזה.
‫איך לעזאזל הוא הגיע הנה?
‫יש.
‫אוקיי.
‫כל כך קר.
‫היי.
‫היי, חבוב.
‫בוא. קדימה.
‫עכשיו 03:05,
‫יום ראשון, 27 באפריל, 2003.
‫עברו 24 שעות,
‫מאז שנתקעתי בקניון בלו ג'ון.
‫בדיוק בבקע שלפני הנפילה הגדולה.
‫שמי ארון רולסטון.
‫הוריי הם דונה ולארי רולסטון, ‫מאינגלווד, קולורדו.
‫מי שימצא את זה ‫יכול לשמור לעצמו את הטייפ,
‫רק שבבקשה ינסה ליצור קשר עם הוריי, ‫וייתן להם את הקלטת הזו.
‫אני מאד אעריך את זה.
‫אתמול, כשירדתי את "בלו ג'ון",
‫השתחרר סלע שהיה נעוץ בבקע,
‫והתגלגל ונפל לי על היד,
‫ועכשיו אני תקוע.
‫האגודל שלי בצבע כחול-אפור.
‫לא הגיע אליו דם במשך 24 שעות.
‫אז נראה לי שהוא די אבוד.
‫כמות המזון שלי מצומצמת.
‫יש פה משהו כמו 300 או 400 מיליליטר,
‫וזה כל המים שיש לי.
‫אני בצרה די גדולה.
‫הלו?
‫בבקשה!
‫יש פה מישהו למטה!
‫הצילו!
‫אני בקניון.
‫הצילו!
‫בבקשה! הצילו!
‫הצילו!
‫פה למטה!
‫הצילו!
‫אל תאבד שליטה.
‫ארון...
‫אל תאבד שליטה.
‫לא רע.
‫ארוחת ערב.
‫אנחנו עושות מסיבה מחר בערב, ‫אם אתה רוצה לבוא.
‫תבוא. תשתה בירה ותנקה את הראש.
‫יהיה שם סקובי דו ענקי מתנפח.
‫סקובי דו.
‫סקובי דובי דו, איפה אתה?
‫יש לנו הרבה עבודה עכשיו.
‫סקובי דובי דו, איפה אתה?
‫קדימה, סקובי דו.
‫"מאונטיין דיו"
‫כוס פלסטיק.
‫תודה.
‫אני אקח גם בירה באותה הזדמנות.
‫ממש בכיף.
‫היי, כאן ארון. תשאירו הודעה.
‫ארון, אמא. ‫קיוויתי שתענה.
‫אתה שם?
‫אוקיי.
‫לא משהו דחוף.
‫אבא בניו יורק אז יהיה סופ"ש שקט.
‫צלצל אלי, אוקיי? ‫אוהבת אותך.
‫לאן אתה נוסע? ‫-אני עוד לא יודע.
‫לנקודה הזאת, בריאן.
‫אולי יוטה. אולי מקום אחר.
‫שיהיה לך יום טוב. ‫-תמיד יש לי.
‫תמיד יש לי.
‫קדימה.
‫- יום שני -
‫לעזאזל.
‫מחרפן אותי להסתכל על עצמי ככה.
‫מצטער. אני מקווה שזה בסדר.
‫היום יום שני.
‫באסה כל היום.
‫כל הבוקר ניסיתי ליצור גלגלת, ‫אבל זה לא הלך.
‫היה שווה לנסות, ‫אבל החיכוך גדול מדי,
‫כי זה חבל טיפוס, ‫כך שהוא נמתח יותר מדי.
‫מה שממש היה עוזר לי, ‫זה 20 מטר של חבל קשירה יציב,
‫בעובי 9.8 מילימטר.
‫שלוש או ארבע גלגלאות, ‫ערימת טבעות, לולאה,
‫מקדחה, ‫וערכת בולטים.
‫ו-8 גברים שריריים ‫לביצוע המשיכה.
‫נראה לי שהייתי מסתדר עם זה.
‫נשארו לי...
‫בערך 150 מיליליטר של מים,
‫מה שיחזיק אותי בחיים עד מחר בלילה.
‫אם יהיה לי מזל.
‫השתנתי פעמיים.
‫כמעט השתנתי במכנסיים.
‫אני לא יודע, הגוף שלי ‫מתנהג ממש מוזר.
‫בפעם השניה, ‫השתנתי ב"קאמלבק".
‫הריח היה ממש נורא.
‫אבל אני בטוח שזה יסתדר.
‫צריך לצנן את זה כמו "סוביניון בלאן".
‫"דבר גדול" לא היה לי.
‫מה שבוודאי איכזב את ידידיי ‫ממשפחת החרקים.
‫הם פשוט ייאלצו לחכות.
‫מה עוד אני יכול לספר לכם?
‫יש פה עורב שבא כל בוקר.
‫היי.
‫תיזמנתי אותו ב-08:17.
‫מחר אני אצלם לכם אותו.
‫כל בוקר ב-09:30,
‫יש לי 15 דקות של אור שמש.
‫זה ממש נעים.
‫אני מסתת.
‫בעיקר כדי להתחמם.
‫אני מתחיל לחשוב שהיד שלי ‫תומכת בסלע.
‫אז כשאני מסתת אותו קצת,
‫הוא מתקבע עליה עוד יותר.
‫אז...
‫מצאתי לי חסם-עורקים נהדר.
‫כן. זה כואב.
‫זה לא היה יעיל במיוחד.
‫לקח.
‫אל תקנו את סט המכשירים הזול, ‫מתוצרת סין.
‫ניסיתי למצוא ‫את האולר הצבאי השוויצרי שלי, אבל...
‫הוא בא עם פנס חינם.
‫גם הפנס היה חרא.
‫שמרתי אותו בטנדר למקרה חרום.
‫לא שאני מאשים אותך, אמא.
‫זאת היתה מתנה מושלמת לחג המולד.
‫ואין מצב שיכולת לדעת, ‫שאני אמצא את עצמי אי פעם במצב כזה.
‫כשנצפה בזה אח"כ, ‫המצלמה צריכה להיות מופעלת, נכון?
‫אז אתה צריך להשאיר את המצלמה אצלנו ‫אם נרצה לצפות במה שצילמת?
‫כל הכבוד, מתוקה.
‫זה ממש יוצא מן הכלל.
‫אז הוא מצלם אותה עכשיו... ‫-זה נשמע נפלא.
‫אנחנו רואים את זה בו זמנית, ‫אבל הוא יוכל להראות את זה שוב.
‫לך מפה.
‫...כדי לראות את זה, אי אפשר ‫פשוט להסתכל דרך ה...
‫מעולה.
‫כל הכבוד. אוקיי.
‫כל הכבוד, אחותי.
‫להמשיך לנגן? ‫-כן, מתוקה. תמשיכי.
‫לעזאזל!
‫אוקיי!
‫קדימה!
‫אני אוהבת אותך.
‫אז...
‫איך אני נכנסת?
‫מה ה...
‫אתה יודע? ‫-הקוד.
‫אם אני אגלה לך,
‫אני אאלץ להרוג אותך.
‫אבל אתה כבר הורג אותי.
‫הקוד?
‫אני חושבת שמצאתי אותו.
‫לעזאזל!
‫- הדרכים עלולות להיות חסומות ‫בשל סופות השלגים -
‫קדימה. קדימה.
‫מי שם?
‫ארון?
‫בבקשה!
‫- יום שלישי -
‫בוקר טוב לכל הצופים.
‫זוהי תכנית הבוקר של בריאן סטיבנסון...
‫בוקר טוב! כל כך חם היום: ‫32 מעלות...
‫בוקר טוב לכולם!
‫השעה שבע, ‫כאן בארץ הקניונים של ארה"ב.
‫והבוקר, מהסלע שהתדרדר, ‫יש לנו אורח מיוחד.
‫גיבור-על אמריקני מטעם עצמו.
‫ארון רולסטון!
‫קבלו אותו במחיאות כפים סוערות!
‫היי. וואו. תענוג גדול להיות פה. ‫תודה רבה לכם.
‫היי, אני יכול להגיד היי לאמא ואבא שלי?
‫אמא ואבא?
‫אסור לשכוח את אמא ואבא, נכון, ארון?
‫כן, נכון מאד.
‫היי, אמא. אני מתנצל שבאותו ערב ‫לא עניתי לטלפון.
‫אם הייתי עונה, הייתי אומר לך ‫לאן אני נוסע ואז...
‫...סביר שלא הייתי פה עכשיו
‫בטוח!
‫אבל כמו שאני תמיד אומר,
‫האנוכיות הקיצונית שלך היא הרווח שלנו.
‫תודה, ארון. יש עוד מישהו ‫שהיית רוצה להגיד לו "היי"?
‫כן, בריאן בעבודה. ‫-היי, ארון.
‫כנראה שאני לא אגיע היום לעבודה.
‫תראו את הבחור הזה. רגע, חכו.
‫יש לנו שאלה מארון אחר,
‫בקניון הלוזרים שביוטה.
‫ארון שואל, ‫האם אני צודק כשאני חושב
‫שגם אם בריאן מהעבודה, ‫יודיע למשטרה,
‫הם יחכו 24 שעות,
‫לפני שהם יפתחו בהליכי חיפוש נעדר?
‫מה שאומר שלא תהיה נעדר רשמית,
‫עד יום רביעי בצהריים, ‫לכל המוקדם.
‫כן, צודק לגמרי, ארון.
‫מה שאומר שעד אז, ‫אני כבר ממילא אהיה מת.
‫ארון מקניון הלוזרים, יוטה. ‫מאיפה הידע הנרחב הזה?
‫אז אני אגיד לך מאיפה הידע הנרחב הזה.
‫אני מתנדב ביחידת החילוץ.
‫כלומר, אני סוג של...
‫גיבור בנזונה קשוח.
‫ואני יכול לעשות הכול בעצמי. ‫הבנת?
‫בהחלט.
‫ועכשיו, האם זה נכון שלמרות...
‫או אולי, בגלל...
‫שאתה גיבור בנזונה קשוח,
‫לא אמרת לאף אחד לאן אתה נוסע?
‫כן, מדויק לחלוטין.
‫מישהו?
‫אף אחד.
‫אופס!
‫אופס.
‫אמא, אבא...
‫אני רק רוצה לנצל את ההזדמנות ‫לומר לכם,
‫שהחיים שלנו יחד, ‫היו מדהימים,
‫ולא הערכתי אתכם בלבי, ‫כפי שאני יודע שיכולתי.
‫אמא, אני אוהב אותך,
‫והלוואי שהייתי עונה ‫לכל הטלפונים שלך. אי פעם.
‫אני אוהב אתכם,
‫ואני תמיד אהיה איתכם.
‫כן.
‫עצם.
‫- יום רביעי -
‫זה לא "ברד" מתוק.
‫זה מיכל של שתן.
‫נחמד!
‫קדימה, רולסטון! ‫-אני מטפס חזרה למעלה.
‫מהר, בזמן שהוא לא פה.
‫אנחנו יכולות להגיד לו. ‫-אני יודעת, אוקיי?
‫תגידי לו. ‫-אתה מאד מדאיג אותנו.
‫מדאיגות אותנו ‫הבחירות המוסיקליות שלך...
‫אם תמשיך לשיר "פיש", ‫בחיים לא תהיה לך חברה.
‫אולי בעצם יש לך, ‫אבל לא נראה לי.
‫נכון שאתה סוג של חתיך, ‫מדי פעם.
‫אוקיי. ‫קפיצת-תותח הזאת בשבילך.
‫זה היה לגמרי עשר.
‫טוב.
‫אני הולכת לבדוק את התאוריה שלך,
‫אם באמת עדיף לעשות את זה,
‫בלי בגדים.
‫אני אשחה קצת.
‫לא.
‫לא, לא, לא.
‫בבקשה.
‫לא.
‫רוסלטון, שיחקת אותה.
‫פאק.
‫אתה בכלל לא רוצה אותי פה, נכון?
‫אני הולכת, ארון.
‫זה מה שאתה רוצה?
‫נכון?
‫אוקיי.
‫תחזרי.
‫אתה תהיה כל כך בודד, ארון.
...48 ,47 ,46
!50 ,49
‫אתה שומע, ארון? הנה אני באה.
‫אני מחזיק מעמד.
‫הזמן עובר ממש לאט.
‫הלב שלי דופק ממש מהר.
‫אני נשבע באלוהים שזה מרגיש כמו...
‫זה מרגיש כאילו הוא דופק ‫פי שלושה יותר מהר מכרגיל.
‫קר מדי...
‫קר מדי.
‫היי, בלו ג'ון?
‫אני אוהבת אותך.
‫הנה אתה.
‫ריינה.
‫חשבתי עליך, ילדה.
‫אני מודה.
‫אני יודע איך אני... ‫ניסיתי לעשות הכל.
‫בכל מקום שהייתי... ניסיתי.
‫ארון, איפה אתה?
‫איפה אתה?
‫מה אתם עושים פה?
‫אדי. טום.
‫היי, חבר'ה. מה קורה?
‫אריק? היי.
‫אתם נראים כמו כנופיית "חור בקיר".
‫אהבלים.
‫מצאתי אותך, ארון.
‫אחותי, אני מצטער ‫שאני לא אהיה בחתונה שלך.
‫אני יודע שהבטחתי לנגן. ‫שננגן יחד.
‫אני מצטער.
‫אני יודע שזה יהיה נהדר.
‫08:15. אין עורב.
.08:20
‫08:30. העורב שלי לא בא.
‫חשבתי לעצמי...
‫הכול...
‫מתחבר. ‫-אתה תהיה כל כך בודד.
‫שיהיה לך יום טוב. ‫-תמיד יש לי.
‫נתראה.
‫זה אני.
‫ארון, אמא. קיוויתי לתפוס אותך.
‫אני בחרתי בזה.
‫אבא בניו יורק ‫אז יהיה סופ"ש שקט.
‫אני בחרתי בכל זה.
‫צלצל אלי, אוקיי? ‫אוהבת אותך.
‫הסלע הזה.
‫הסלע הזה חיכה לי כל חיי.
‫אני שונא את הסלע הזה!
‫כל חייו, עוד מאז שהוא היה... ‫פירור מטאוריט,
‫לפני מיליוני שנים.
‫איך לעזאזל הוא הגיע הנה?
‫למעלה בחלל,
‫הוא חיכה...
‫לבוא הנה.
‫בדיוק... לנקודה הזו.
‫ואני נעתי לעברו כל חיי...
‫...מרגע שנולדתי...
‫כל נשימה שלי, כל פעולה,
‫הובילו אותי לבקע הזה, ‫שבקליפת כדור הארץ.
‫- נוח על משכבך בשלום ‫ארון רולסטון -
‫אוקיי, קדימה.
‫אל תתעלף.
‫בבקשה.
‫אל תרדם.
‫קדימה.
‫תודה.
‫תרגע...
‫הצילו!
‫בבקשה! תעזרו לי!
‫אני זקוק לעזרה!
‫קוראים לי ארון... ארון רולסטון.
‫בשבת נלכדתי תחת סלע שהתדרדר.
‫חמישה ימים לא אכלתי ולא שתיתי.
‫הבוקר כרתתי לעצמי את היד.
‫בבקשה... יש לכם מים?
‫תודה.
‫יש לכם טלפון? ‫-אבל אין פה קליטה.
‫אתה צריך לעצור ולנוח.
‫לא, אני חייב להמשיך.
‫מישהו מכם יכול לרוץ?
‫מישהו מכם יכול לרוץ קדימה?
‫התחושה המוקדמת של ארון התממשה.
‫הוא הכיר את אשתו ג'סיקה ‫שלוש שנים מאוחר יותר.
‫בנם, ליאו, נולד בפברואר 2010.
‫ארון ממשיך להיות מטפס-הרים, ‫ולשוטט בקניונים.
‫הוא תמיד משאיר פתק, ‫וכותב בו לאן נסע.